skriver
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
person som skriver, er god til å skrive
; person som utfører skrivearbeid
SITATER
-
brevene hans sa ikke stort. Han var ingen skriver
-
en helt vanlig journalistlærling som [ville ende] som skriver
-
overførtjuristene er i en slik situasjon folkets tjenere, dets utdannede skrivere| fra artikkel med samme navn i Verden Gang, 1950
-
skriveren var lat og lå etter med arbeidet
1.2
om eldre forhold
person som skriver av bøker,
manuskripter for hånd
| jf. skriptorium
EKSEMPEL
-
middelalderens skrivere
SITATER
-
straks skriveren var færdig med at læse efter maten, vilde de fattige gjesterne gaa
-
[Cosimos] skriveres antal skal ha været legio
-
fra skriveren gikk bøkerne til rubrikatoren(A-magasinet 23.01.1932/14)
-
fra palasset kom det … en jevn strøm av lover, forordninger og direktiver til befolkningen. Det skapte et kontinuerlig behov for skrivere og kopister, det vil si et verdslig byråkrati(Christine Amadou Vestens idéhistorie 1 88 2012)
1.3
skribent
; forfatter
SITAT
-
hun [var] datter av en banksjef og derfor langt over den stand som kunne akseptere en stakkars skriver som Dickens i familien
2
apparat som registrerer noe (slik at det kan avleses på
et senere tidspunkt)
3
IT
maskin som skriver ut tekst eller grafikk fra en datamaskin
; maskin som produserer utskrifter
; printer
SITAT
-
jeg hentet noen ark fra skriveren(Vigdis Hjorth Leve posthornet! LBK 2012)