hei
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
(større, høyereliggende) gress- eller lynggrodd berglendt
strekning, for det meste skogløst
| jf. ås
EKSEMPLER
-
heiene på Sørlandet
-
oppe på heia tok jeg en pause
SITATER
-
hestehoven klavrer saa høit den kan paa hei
-
[med sin hær] drog Sankt Olaf over heien
-
den vilde, graabrune hei fjernt stænges af jøklens konturer
-
[det gikk av sted] over heier og aaser, over berg og dale
-
det gik over myr og mose høit op paa den bratte heid, steen-knarten syntes at skose os langsad den slemme vei| jf. steinknart, skose
-
en hei med småskog og birk
-
solen skinner paa heja
-
over hej og dal
-
lyngen klædte hæld og hej
-
[Jæren] bestaar deels af store myrer, deels af tørre stenige bakker eller forhøininger, som her kaldes heier
-
fra hav til hei
-
to gutter fra Kristiansand … hadde vandret lange turer innover heiene
-
nye driftsformer [gjør] at heiene gror til(aftenbladet.no 01.09.2006)