avlat
substantiv
ETYMOLOGI
i denne betydningen eldre dansk form aflad, jf. norrønt aflát, verbalsubstantiv til avlate; i denne betydningen fra middelnedertysk aflāt (tilsvarer tysk Ablass), jf. middelnedertysk aflāten 'ettergi', grunnbetydning 'gi slipp
på', jf. middelalderlatin indulgentia 'mildhet, føyelighet, ettergivenhet', se indulgens
BETYDNING OG BRUK
1
foreldet
det å avlate(s)
UTTRYKK
uten avlat
; uten opphør
; ustanselig
-
kirkeklokken gaar uten avlad
2
kirkevesen, i Den katolske kirke
ettergivelse overfor Gud av timelig straff for synder etter at absolusjon er gitt
| jf. avlatsbrev
EKSEMPLER
-
gi, få avlat
-
overførthan sendte henne en blomsterbukett som avlat
SITATER
-
overførtbibelfilmene behøvde ikke bare være en brysom avlat [for Hollywood]
-
avlat ble gjerne knyttet til almisser og gode gjerninger eller til valfarter til bestemte kirker og hellige steder
-
han holder fram alle pengesedlene han har på seg, som en slags avlat(Jan Kjærstad Forføreren 157 1993)
-
der selve skriftemålets absolusjon er en ettergivelse av synderens skyld, er avlaten en ettergivelse av synderens straff(katolsk.no 31.10.2017)