veie
verb
BETYDNING OG BRUK
1
ha en bestemt tyngde, vekt
SITATER
-
teltet veide, med seksten plugger og alt, 14 kilo
-
overførthan veier ikke så mange merkene idag| er ikke videre høy i hatten
-
vi må ta med proviant som veier lite
-
tungen til en fullvoksen blåhval kan veie et par tonn
UTTRYKK
veie opp
(grunnbetydning 'heve (gjenstand som
er plassert på vektskål) opp til likevekt')
få til å gå opp i opp med
; utligne
; oppveie
-
stort vederlag må I byde, skal I veje tabet op
-
god galskap må veie opp den jævlige(Kurt Sweeney Kjegler LBK 2008)
veie opp for
kompensere for
; dempe virkningen av
-
det lå på ham å føre en plettfri vandel for liksom å veie opp for hennes utskeielser
-
jeg måtte veie opp for alt det anormale
veie opp mot
kunne måle seg med
; komme opp mot
-
inntektene veiet ikke opp mot utgiftene
-
sjelden, med objekt, uten oppherfra ses hele flåten. Så vidt vi skønner, vejer den vor
veie over/under
særlig postvesen, om brev, forsendelse
veie over, under en bestemt takstgrense
1.1
kjennes tung
SITATER
-
stor, grønlig vinterfrugt, som veied i haanden
-
overført, med opprinnelig, sterk preteritumsformordene til gutten vog i ham
-
overførtgutten hadde sin tyngde paa andre kanter og der veiet han for dusinet
1.2
overført
måtte tillegges, være av betydning
; ha å si
; bety
SITATER
-
nu ser vi tydeligt, hvad forbøn vejer
-
med opprinnelig, sterk preteritumsform[du] mistet det som dyrest vog| var mest dyrebart
-
det som var hændt etsteds paa en flek fjernt, fjernt borte kunde da umulig veie alverden –
-
nysgjerrigheten veide tyngre enn stoltheten(Karl Ove Knausgård En tid for alt LBK 2004)
1.2.1
i adjektivisk presens partisipp
veiende
om argument, grunn e.l.
vektig
; betydningsfull
| jf. tungtveiende
SITATER
-
en munk skal ikke uten tungt veiende grunde forlate det kloster, hvor han først avla løftet
-
de veiende momenter(Nationen 1938/67/2/4)
2
fastslå tyngden, vekten av
EKSEMPLER
-
bli veid og målt
-
veie seg på en vekt
SITATER
-
så får du alt, hvad jeg har ejet; det ligger tællet, målt og vejet
-
hun er på loftet og vejer ull
-
[han] tok en skaalvegt og veiet kransen
-
han vaaket over varers veining
-
hver eneste mands sjæl – den kan ingen mand faa tak i, veie og maale den med de maal som gjælder mellem mennesker
-
først tok de blodprøve, så veide de meg og til slutt måtte jeg avlegge urinprøve(Lars Saabye Christensen Sluk LBK 2012)
UTTRYKK
veie i hånden
la hvile i hånden for å danne seg et skjønn om vekten
-
[hun] veiet sjalsnålen i hånden
-
jeg veier noen av [ballene] i hånden og spretter et par av dem i gulvet(Erlend Loe Naiv. Super. (1999) 17)
-
du veier pistolen i hånden
veie salt
se salt
veie på gullvekt
se gullvekt
2.1
med adverb
SITATER
-
[landhandleren] veiet op
-
meget mat kunde vi ikke få, med en liten vekt blev det veiet ut en bestemt porsjon til hver mann om dagen
-
mange matvarer [ble] solgt i løs vekt, og det tok tid å veie opp sukker og mel(Fredrik Skagen En by som ingen ainnen LBK 2004)
2.2
overført
granske og vurdere (nøyere)
; bedømme, gradere (særlig med tanke på egenskaper eller
verdier)
SITATER
-
vi vil ej veje nogen enkelts rang
-
vær glad, naar faren vejer hver evne, som du ejer
-
dette blikket som saumfarte meg, veide meg(Jan Kjærstad Jeg er brødrene Walker LBK 2008)
UTTRYKK
bli veiet og funnet for lett
(etter profeten Daniels tolkning av de hemmelighetsfulle
ordene som en usynlig hånd skrev på veggen ved kong Belsasars gjestebud
i Dan 5,25–28)
avvise, forkaste etter gransking, vurdering
-
tekel – veid. Du er veid på vekten og funnet for lett(Dan 5,27)
-
jf.slik foregikk det altså når man virkelig ble veiet og funnet for tung!| ordspill
-
[Kristiania er] byen der han alltid blir bedømt, veid og funnet for lett
-
jf.han tenker over det som blir sagt, veier det og finner det for lett
-
jf.kanskje [han vil kjøpe] en amerikansk whiskey eller to hvis han ikke blir veid av barkeeperen og funnet for ung(Jon Michelet Skytteren 379 2013)
2.3
overført
grundig tenke igjennom
; belyse fra alle sider
| jf. overveie
EKSEMPLER
-
veie for og imot
-
veie sine ord, hvert ord
SITATER
-
først vi planen må i enrum veje
-
morgenen er ikke kvelden lig; det skriftsted er ofte nok vejet og drøftet
-
så meget var blevet fortalt, gjennemgaet, vejet
-
det kommer mig ved, når jeg skal veje, om jeg skal igæn begynne at omgås dig eller ej
-
[brevet] var vel vejet, før det blev skrevet
-
De maa forstaa, at jeg veier hensynene
-
Du svarer ei? du veier visst mit bud?
-
han veier for og imot ekteskap
-
hver setning er veiet og utallige strøket underveis(Lars Roar Langslet Når fuglen letter LBK 2006)| om forfatteren Kjell Askildsen
2.3.1
grunne på
; tenke over
SITATER
-
med opprinnelig, sterk preteritumsform[han stod og] vog synet av faren og hvad det var han egentlig hadde med ham å gjøre
-
fædrene-landet må eje mænd, som så lidet vil veje, hvad der kan synes at sejre| bry seg om
3
dialektalt
bevege
; svinge
SITAT
-
med opprinnelig, sterk preteritumsform[noen reinsdyr] ørtet og vog takkene, andre lå dørgstille
3.1
vippe, rugge (opp og ned)
SITAT
-
skibet veiede dybt i bølgen(Gjengangeren 1929/249/1/4)| referat av eldre skildring, fra 1904