konformitet
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
litterært, fagspråk
overensstemmelse, likhet i (ytre) form
SITAT
-
prosaisk conformitet(Henrik Wergeland Samlede Skrifter V,2 199)
2
nedsettende
ensrettethet, ensretting (især i forhold til sosiale normer)
| jf. konformisme, uniformering
SITATER
-
vi lever under et sterkt press i retning av effektivitet og konformitet
-
materialismen og konformiteten som hersker i denne verdenen av middelklasseborgere(Dagbladet 1971/5/5/2)
-
kravet om ideologisk konformitet når det gjelder rikets sikkerhet(Ole O. Moen USA LBK 2005)
-
de unge markerte avsky for de voksnes samfunn, som innbefattet kjøpejag, konformitet og krig(Marita Liabø Han liker meg LBK 2001)