konformisme
substantiv
BETYDNING OG BRUK
nedsettende
holdning, levemåte som går ut på å tilpasse seg, følge
de bestående sosiale normer og konvensjoner
SITATER
-
borgerlig snusfornuft og konformisme(Dagbladet 1960/17/4/2)
-
slapp konformisme og glatt innpasning i «det bestående»(Kirke og Kultur 1969/7/391)
-
den almene konformisme, den frivillige ensretting gjennom en chablonmessig tenkning
-
konformisme er endel av karrieremønsteret