instrumentalist
substantiv
ETYMOLOGI
innlånt, jf. engelsk instrumentalist, tysk Instrumentalist; jf. instrument og suffikset -ist; i denne betydningen fra amerikansk-engelsk instrumentalist
BETYDNING OG BRUK
1
musikk
musiker som spiller instrument
| til forskjell fra vokalist
SITATER
-
overhovedet sangen respekteres langtfra som den skulde; disse herrer ere altfor udelukkende instrumentalister
-
[ensemblet Virtuosi di Roma] er sammensatt av en rekke av Italias fremste instrumentalister(Aftenposten 1959/524/3/7)
-
orkesteret omfatter ca. 40 instrumentalister, tilsvarende det instrumentarium som ble brukt ved de store festlighetene i Firenze på slutten av 1500-tallet
-
jazzen, der rene instrumentalister og vokalister nyter kunstnerstatus
2
filosofi
tilhenger av, representant for instrumentalisme
EKSEMPEL
-
den amerikanske instrumentalisten John Dewey