gjerrig
adjektiv
BETYDNING OG BRUK
1
foreldet eller dialektalt
begjærlig, grisk, grådig (etter noe)
2
overdrevent sparsommelig
; påholden (særlig med tanke på penger)
EKSEMPEL
-
han var så gjerrig at han unte ikke seg selv maten
SITATER
-
jeg fører en retstrætte med et ondt og gærrigt menneske
-
[Kristensen] brummede og var gjerrig, naar hun vilde have en ny kjole eller noget til huset
-
han var for gjerrig til å kjøpe seg en ordentlig kikkert(Jo Nesbø Hodejegerne LBK 2008)
-
jeg er glad jeg ikke er gift med en mann som er gjerrig, i hvert fall!(Britt Karin Larsen Himmelbjørnens skog LBK 2010)
2.1
i videre bruk
påholden
; forsiktig
SITATER
-
Uruguay spilte «gjerrig» fotball: efter 27 pasninger til nærmeste spiller hendte det at ballen var ved utgangspunktet(Aftenposten 1972/268/8/7)
-
kriminalromanene … krever en klar – og gjerrig – disposisjon av stoffet(Dagbladet 1975/297/16/5)
-
en gjerrig lysning over takene ga tegn om at det ville bli en dag av denne natten også(Lars Saabye Christensen Blodets bånd LBK 1985)