trøske
substantiv
VARIANTtrøsk
BETYDNING OG BRUK
råtten, morken, tørr ved, vanligvis brukt til å tenne
opp med
; råtten og/eller ormstukket tre
; fausk
SITATER
-
du var der inne mellem trøsk og stubber
-
nogen røde gnister [fra ildstålet] spratt ned i trøsken og fik den til at ulme
UTTRYKK
falle i trøske
1
dialektalt
morkne
; råtne
2
dialektalt
forfalle
; forsumpe
-
alting faar lov til rolig at falde i trøske(Morgenbladet 1901/799/1/4 Vilhelm Krag)