sky
substantiv
ETYMOLOGI
trolig fra middelnedertysk schuwe, schū, eller muligens
av eldre *skygg; jf. dialektalt skygg og svensk skygg 'sky, fryktsom'
BETYDNING OG BRUK
1
litterært
uklar, instinktiv frykt, engstelse (for noe man prøver
å unngå)
SITATER
-
flugt for alvor, sky for anger
-
tiden har sky for programmer – men opstiller dem allikevel
-
overførtet temperament som [ikke bryr seg] om stierne, eller har sky for det som møisommelig er indgærdet(Samtiden 1903/226 Hans E. Kinck)
1.1
sjelden, foreldet
sterk ømfintlighet (overfor sanseinntrykk)
EKSEMPEL
-
enkelte insekter har sky for lyset
2
ærefrykt (for noe som ikke må krenkes)
EKSEMPEL
-
en from sky for det hellige
3
forlegenhet
SITAT
-
Kristin blev ved at føle en hemmelig sky for Simon
UTTRYKK
uten sky
uten blygsel
; uten å sjenere seg
-
lyve uten sky
-
«Uf ja, alting er saa leit,» Tilda graat nu aldeles uten sky
-
de talte til hverandre med smiger, uten sky, men ogsaa uten fortrolighet
-
rolig, uten sky parerer Alberte