kollektor
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
mest litterært, om utenlandske forhold
person som samler, driver inn skatter, avgifter e.l.
| jf. generalkollektor
2
elektrisitet
oppsamler
; strømsamler
2.1
maskinteknikk
ringer eller lameller forbundet med rotorviklingen i elektrisk
maskin
3
sonde e.l. til måling av elektrisitet i atmosfæren
SITAT
-
en radioaktiv kollektor(Naturen 1964/550)