ærfugl
substantiv
ETYMOLOGI
av norrønt æðarfugl; jf. ær og uttaleformen efugl; jf. også foreldet, tilsvarende dansk form edderfugl, ederfugl, første ledd eder, edder, av eldre dansk ejder, fra islandsk æður (uttalt aiðør), tilsvarer norrønt æðr (og
moderne norsk ær); jf. også
sammensetningen ederdun (hvor førsteleddet
har dansk form)
BETYDNING OG BRUK
zoologi
stor dykkand med svart og hvit hann og brunspraglete hunn
| vitenskapelig navn Somateria mollissima
SITATER
-
jeg lå på æg ligesom en ærfugl
-
foreldetedderfuglen i Norden boer(Henrik Ibsen Efterladte Skrifter I 74)
-
[barna] skreik og hauket som fuglene, måsen og terna, tjelden og ærfuglen
-
kan du huske e-fuglene? Så tamme de blev?
-
han [har] sanket fire forkomne [fugler] i sekken, to ærfugler, en alke og en tjeld
-
ærfuglen … har ruget ut eggene sine og loset de små nøstene den lange veien ned i havet(Roy Jacobsen De usynlige LBK 2013)