vimse
verb
BETYDNING OG BRUK
1
om person eller dyr
(planløst, målløst eller rastløst, febrilsk) bevege seg,
fare hit og dit, rundt omkring
; svinse
; svime
SITATER
-
der vimsed i haven en liden bi
-
mennesker, som vimser hæsblæsende omkring for at opsnuse moralsk råddenskab
-
[de mange travle ekorn] vimsede flittigt om præsten
-
vimse som en nisse i hytte og paa vold
-
[flaggermusene] foer vimsende omkring i luften
-
[han] vimset hit og dit(Johan Bojer Samlede verker IV 25)
-
hans hvite og sorte fuglehund vimset omkring og snuste
-
saa vimset pludselig brorens lille røde harehund ind mellem benene paa ham
-
Brede vimser om i sin bedste stas og er livlig og pratsom
-
[han] banet sig vei mellem vimsende bærere
-
[hun] kom vimsende ind med vin, kjøkkenrød og fornøjet
-
hendene hans vimset febrilsk blant papirene
-
jeg ropte på Bonnie, som kom vimsende i blåblomstret kjole
-
en hærskare av arbeidsmaur vimser rundt henne [dronningmauren](Marita Fossum Verden utenfor LBK 2002)
-
småungene fra syvende og åttende vimser gjennom skolegården(Tore Renberg Kompani Orheim LBK 2005)
1.1
med preposisjonen med
bevege (rastløst) hit og dit, omkring
SITATER
-
hun vimsed ivrig omkring med de gigtknudede hænder paa sit forklæde(Amalie Skram Samlede Værker II 307)
-
hun vimser med fingrene på disken(Anne B. Ragde Dr. Zellwegers gave LBK 2002)
1.2
overført
opptre, handle vimsete, tankeløst, planløst
SITATER
-
saa blev det allikevel affære av; Geissler hadde ikke bare vimset
-
[de unge pikene] vimset med forberedelserne
2
vifte, svinge, strekke seg frem og tilbake, hit og dit
SITATER
-
fingre, som i vejret vimser, er de brustne loftsgesimser
-
[han] lod pegefingeren vimse advarende i luften
-
buskete blad av sisselroten … vimser i værdraget