trening
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
især idrett
det å trene(s)
; gradvis, systematisk oppøving av kropp (muskler) til størst
mulig yteevne
; planmessig fysisk aktivitet for å øke styrke, kondisjon
eller bedre visse ferdigheter
| jf. kondisjonstrening
EKSEMPEL
-
mangle trening
SITATER
-
det arbeide, man har ved siden [av sporten], bliver at udføre i de timer, man har tilovers fra træning og rekordsætninger
-
trening, trening og atter trening, og råkost, og trening
-
han måtte alltid spise så mye etter trening(Ingvild H. Rishøi Vinternoveller 18 2014)
UTTRYKK
legge seg i trening
1
begynne med fysiske øvelser
2
begynne å skaffe seg øvelse, opplæring
ligge i trening
1
drive med fysiske øvelser
2
skaffe seg øvelse, opplæring
2
allment
det å trene(s)
; øvelse
; opplæring
SITATER
-
det skal formodentlig træning til at more sig og
-
før selvkjørende biler tas i bruk, gjennomgår de utallige timers trening, både i simuleringer og i ekte trafikk(Inga Strümke Maskiner som tenker 10 2023)
2.1
SITAT
-
folk som hadde faat sin aandelige træning ved studium i Tyskland