susafon
substantiv
ETYMOLOGI
fra engelsk sousaphone, av Sousa, etternavnet til den amerikanske
dirigenten og komponisten John Philip Sousa (1854–1932),
som utviklet instrumentet, og -phone; se -fon
BETYDNING OG BRUK
musikk
tuba som bæres om skulderen og har et karakteristisk vinklet sjallstykke som sender lyden fremover (en
videreutvikling av helikon)
SITATER
-
amerikanske militær-orkestre [på] hundre mann, med de største sousafoner og de største trommer
-
han brølte som en notbas og var grov i røsten som en sousafon(Gudbrandsdølen 09.09.1972/2)
-
til marsjering kan tuba-typer som helikon eller sousafon benyttes(Adressavisen 14.05.2016/95)