reisning
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
oppbygging, oppførelse (av bygning e.l.)
| jf. boligreising
SITATER
-
templets rejsning
-
det nye biblioteket var under reisning
2
det å heve(s) eller heve seg fra forfall, forkommenhet
e.l.
; (åndelig eller moralsk) fornyelse eller gjenfødelse
| jf. målreisning
SITAT
-
hver rejsning [var] ørkesløs, hver stræben tom
3
opprør
; oppstand
| jf. folkereisning
EKSEMPEL
-
en væpnet reisning
SITATER
-
dalkarlernes rejsning
-
et planlagt opprør som skulle gå over til reisning over hele landet(Bernt Rougthvedt Med penn og pistol LBK 2010)
4
(rank, kraftig) holdning
EKSEMPEL
-
ha (en) flott reisning
SITATER
-
hovedets reisning gav hende et myndigt udseende
-
[Sara Rørdam, det var en med] figur og rejsning!
-
[muldyret] stod der med en reisning så stolt som en hingst
-
den stolte og likevel grasiøse reisningen
-
hun hadde en egen reisning, noe målbevisst
5
anatomi
SITATER
-
nå er kjærligheten blitt en metervare for henne. En mannlig reisning virker ikke lenger pirrende
-
plutselig kjente jeg at jeg fikk reisning
6
noe som er reist, reiser seg i ordnet rekke e.l.
| jf. pelereisning
6.1
på seilfartøy
master og stenger med tilhørende rigg
SITATER
-
søgutter klatre ad reisningens sider, løse et rev fra den bævende raa
-
[«Rutland» hadde] is som glas over hele reisningen