oberst
substantiv
ETYMOLOGI
fra tysk Oberst, grunnbetydning '(den) øverste'
BETYDNING OG BRUK
1
militærvesen
offiser i Hæren og Luftforsvaret med grad under brigader
SITATER
-
en forskandsning [ved Halden i 1659], hvor den brave oberst Tønne Huitfeld commanderte(Henrik Wergeland Samlede Skrifter IV,2 50)
-
han er pensjonert oberst
-
ærverdige oberster
-
de var stramme nok til å være oberster, ja det var noe militært over dem(Dag Solstad 16-07-41 LBK 2002)
-
overførten løgner av rang er jeg. Jeg er oberst i løgn(Lars Saabye Christensen Bernhard Hvals forsnakkelser LBK 2010)
2
offiser i Frelsesarmeen med grad under kommandør