magnet
substantiv
ETYMOLOGI
etter latin magnes (genitiv magnetis), fra gresk magnes (genitiv magnetos (lithos)) '(stein) fra Magnesia'
BETYDNING OG BRUK
2
stålstykke, stålstav som har fått magnetiske egenskaper ved å strykes med en naturlig magnet eller ved å stilles mellom polene
av en sterk elektromagnet
| kunstig magnet
SITATER
-
han trak alt til sig som en magnet
-
Faraday talte om kraftfelter bestående av krumme linjer som opfylte rummet omkring en magnet
UTTRYKK
permanent magnet
magnet som genererer et magnetfelt
| til forskjell fra elektromagnet
3
overført, ofte som sisteledd i sammensetning
person, ting som virker tiltrekkende, lokkende
EKSEMPEL
-
teatrets feirede gjest var en magnet
SITATER
-
naar hjertet hæves til herligheden, fæster ogsaa det uskyldig jordiske, det har elsket, sig til det som en magnet
-
det skal undre mig om ikke hun har magnet ligeoverfor dig| tiltrekningskraft
-
i længden vilde [Napoleon] trække til sig de beste og værdifuldeste – ligesom en magnet
-
besteborgerens livsform trekker [den prostituerte] som en magnet
-
Wien [virket] som en magnet … på de såkalte østjødene
-
det fremmede, inkludert språkvansker, feiluttalelser, misforståelser og rare ordmixer fungerer som en magnet på meg(Tove Nilsen Skrivefest LBK 2005)
4
maskinteknikk, elektrisitet
strømproduserende del av tenningsmekanisme i visse motortyper