kvittering
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
det å kvittere(s)
2
skriftlig erklæring for mottagelse av penger, varer, gjenstander
e.l.
EKSEMPLER
-
be om kvittering
-
ta vare på kvitteringen
-
varen byttes kun ved fremvisning av kvittering
SITATER
-
jeg skylder Dem kvittering og ikke juling
-
hun betalte, fikk kvitteringa og vekslepengene
-
kvittering på innlevering av bilskiltene
-
overførtde som gjemte verdier i klærne … ville øyeblikkelig få en håndfast kvittering fra vaktene her nede. De sto allerede klar med stokkene| gjengjeldelse
-
bartenderen spurte om han ville ha kvitteringen(Jørgen Gunnerud Byen med det store hjertet LBK 2009)