kvinke
verb
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
klynke svakt
; pipe klynkende
SITATER
-
[han hørte] troldungen kvinkede og bar sig ille
-
løitnanten rappede ham over akslen med kjæppen, saa kroken kvinkede
-
nogen hadde stønnet kvinkende tæt ved ham, ganske i nærheden
-
kvinkende skrig
-
Ingunn kvinket lavt og gjellt, som en hund der blir sparket
-
hunden kvinket og tutet, stakkar
-
ternen [fløy] snehvid i solen, og kvinked og skreg
-
felen skrek og gvinket
-
en kveldsblest får det til å kvinke om husnovene