kvikne
verb
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
våkne til liv
; bli levende
SITAT
-
hun kjendte en ubændighet kvikne i sig
1.1
arkaiserende, sjelden, om foster
gi tegn til liv ved bevegelse
SITAT
-
ved tyve uker skulde det kvikne, visste hun
2
føle seg styrket, opplivet
; komme til krefter
SITATER
-
da hun havde taget sig en pris tobak, kviknede hun
-
hvor det skal kvikne i vor ængstelige vært ved atter at se dig i forgrunden
-
du pleier jo alltid å kvikne utover kvelden og være den siste i seng
UTTRYKK
kvikne til
1
bli friskere
-
[den syke] kviknede mærkværdig til ved at hilse paa ham
-
han var kviknet til, da de havde faaet heldt varm kaffe i ham
2
bli mer opplivet
; komme i bedre humør
-
Randulf var i perlehumør, og Worse kviknede ogsaa til
-
hun kviknet alltid til når det kom folk(Marita Fossum Forestill deg LBK 2005)
-
jeg vet ikke om det var rødvinen eller multekremen som gjorde susen, men den litt trette og leie biskopen kviknet til(Jan Jakob Tønseth Prosten LBK 2013)
-
nå var det som han plutselig kviknet til efter lang tids uvirksomhet
-
allerede etter én slurk kaffe kvikner jeg til
kvikne opp
3
sjelden
sette større fart i
; gjøre kvikkere, raskere
SITAT
-
om igjen og om igjen hadde glæden over dem kviknet hendes hjertes slag