induktiv
adjektiv
BETYDNING OG BRUK
1
logikk
som er basert på enkelttilfeller, hvorfra man slutter
seg til en generell regel, en lovmessighet eller en hypotese
| jf. deduktiv
EKSEMPEL
-
gå induktivt til verks i en vitenskapelig undersøkelse
SITAT
-
narratologien [må] oppgi den induktive «utopi» (lese alle fortellinger først, deretter trekke ut mønsteret) og bli deduktiv
UTTRYKK
induktiv vitenskap
erfaringsvitenskap
2
fysikk
som er basert på eller fungerer ved hjelp av elektromagnetisk
induksjon
UTTRYKK
induktiv oppvarming
oppvarming ved induksjon
| jf. induksjonsovn
induktiv reaktans
se reaktans
induktiv komponent
elektronikk
komponent som motsetter seg alle forandringer i strømmen
som går igjennom den, f.eks. en spole som genererer en motsatt rettet
elektromotorisk kraft