herold
substantiv
ETYMOLOGI
via tysk Herold, fra gammelfransk heraut, herault, av middelalderlatin heraldus; opprinnelig et germansk ord,
identisk med mannsnavnet Harald, 'den som behersker, står i spissen for en hær'
BETYDNING OG BRUK
1
i riddertiden
hoffembetsmann som tjener som offisiell budbringer, leder
turneringer, kontrollerer deltagernes rett til å være med og har særlig
kjennskap til våpenskjold
| jf. heraldikk
1.1
i nyere tid
person som åpner, leder, ordner opptog og prosesjoner
(etter middelaldersk mønster)
| jf. seremonimester
SITAT
-
Solfesten, med solprinser, terner og herold i spissen(nrk.no 08.09.2015)
2
utroper
; forkynner
SITATER
-
[Johannes døperen] forstod seg selv som en herold som skulle varsle kongens komme(Askøyværingen 11.12.2014/47)
-
spøkefulltHerrens herold, det var feieren Horgen| i skildring av tungetalermøte
2.1
mest om eldre forhold
(ukrenkelig) overbringer av viktige statsbudskaper
EKSEMPLER
-
kongens herold
-
Stortingets åpning ble helt til 1870-årene forkynt av herolder
2.2
speaker ved idrettsstevne e.l.
SITAT
-
en herold forkynte at en skiløper ankom
2.3
overført, poetisk
SITATER
-
[grev Wedel-Jarlsberg] for Norge var en vaars herold| en som varslet våren, bebudet lysere tider
-
dén frihet som deres mester, Christus, tok sig til at vælge billeder (lignelser) fra det alm. liv, nægter [de bigotte kristne] det almindelige livs herolder, digterne, naar de vil søke billeder fra Christendommen
-
lysets herolder fødes i mørket og deres amme er melankolien(Kirke og Kultur 1994/444; sitat av Arnold Eidslott)
3
overført
talsmann
; forkjemper
SITATER
-
Svarstad er blitt karakterisert som naturalismens nye herold
-
idag er Vladimir Putin denne tesens fremste herold(Dagbladet 30.01.2016/51)
-
den avgående generalsekretæren har vært en ivrig herold for militærmakt(VG 24.09.2014/4)