gransking
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
det å granske(s)
; (kritisk, sakkyndig) undersøkelse (av saksforhold, forretningsførsel,
fremgangsmåte e.l.)
EKSEMPEL
-
sette i gang en gransking
SITATER
-
den intense granskning av eget ansikt
-
politikernes, embetsverkets og forvaltningens roller og ansvar [må] belyses i den forestående granskingen [av finansskandalen](Dagbladet 1992/276/3/1)
-
granskinger [viste] at bankens toppleder hadde bedt om endringer i regnskapet for å øke det rapporterte overskuddet med nærmere en halv milliard norske kroner| jf. granskingsrapport
-
en omhyggelig granskning av mulige forfalskninger i TroJas berømte samling
-
offentlige dokumenter, granskninger, historiske eller biografiske fremstillinger(Annæus Schjødt Mange liv LBK 2004)
-
den svenske diplomaten hadde ledet FNs granskning av Iraks våpenarsenal(Christian Borch Sannhetens kår LBK 2009)
UTTRYKK
rettslig gransking
undersøkelse av gjenstander eller besiktelse av fast eiendom
under rettssak
2
forskning
| jf. navnegransking
SITAT
-
opp gjennom det siste århundret har [pergamentet] vært gjenstand for intens granskning og studier av både profesjonelle og amatører innen kryptografi(Gert Nygårdshaug Pergamentet LBK 2013)