gjenfortelling
substantiv
ETYMOLOGI
verbalsubstantiv til gjenfortelle, avledet med suffikset -ing
BETYDNING OG BRUK
1
det å gjenfortelle(s)
EKSEMPEL
-
en unøyaktig gjenfortelling
SITAT
-
etter hvert glir romanen over til en skildring eller gjenfortelling av [Wallenberg-]dramaet fra sommeren 1944(Dagen 07.04.2016/22.23)
1.1
noe som er eller blir gjenfortalt
; muntlig eller skriftlig gjengivelse av noe som er fortalt
eller lest opp
SITAT
-
dette er bare en gjenfortelling! Jeg forteller bare hva jeg selv er blitt fortalt av min far(Gaute Bie Verden ifølge kartet LBK 2012)
2
skolevesen
oppgave, prøve hvor elevene skal gjenfortelle (med egne
ord), især skriftlig, noe de er blitt fortalt eller har fått opplest
SITAT
-
den skriftlige morsmålsopplæringen foregikk ved stilskriving, diktat, gjenfortelling, avskrift og grammatikkundervisning(Ørnulf Hodne Folkeskolen i folkeminnet LBK 2010)
2.1
elevtekst skrevet som gjengivelse av noe læreren har fortalt
eller lest opp
SITAT
-
sitte ved pulten, føre inn gjenfortellinger
2.2
tekst som elever skal gjenfortelle etter å ha fått den
opplest
SITAT
-
så leser [læreren] Tønne opp gjenfortellingen [for elevene]. Samtlige ører er på stilk(Lars Saabye Christensen Herman LBK 1988)