fundere
verb
ETYMOLOGI
fra latin fundare, til fundus 'bunn, grunnlag'; jf. tysk fundieren, fransk fonder; i denne betydningen påvirket av grunne; se også fundering
BETYDNING OG BRUK
1
bygningsfag, sjelden
fundamentere
2
overført
virke, være grunnleggende for
; underbygge
SITATER
-
spørsmålet om hvad som funderer personligheten(Samtiden 1932/538 Ragnar Vogt)
-
gruppetilhørigheten kunne funderes i et snevrere interessefellesskap(Thomas Lundbo Synkere og svevere 93 2010)
2.1
i adjektivisk perfektum partisipp
fundert
underbygget
EKSEMPLER
-
en dårlig fundert påstand
-
vitenskapelig funderte undersøkelser
SITATER
-
igrunden var jeg klar over, allerede før vi blev gift, hvor løst funderet det hele var| dårlig underbygget
-
en naturvitenskapelig fundert oppfatning av [individet]
UTTRYKK
fundert seddelutstedelse
økonomi
utstedelse av den delen av en seddelbanks pengesedler
som er dekket av gullbeholdning
fundert gjeld
fundert inntekt
økonomi
inntekt som ikke skyldes arbeid, men f.eks. avkastning
av formue
3
spekulere
; grunne
; studere
SITATER
-
[jeg] grubled og funderte med mig selv
-
der stod en turist i plæd udpaa bakken og funderte ned i jorden
-
han blev staaende og fundere ut i veiret
-
Herman faller tilbake på stolen og funderer(Lars Saabye Christensen Herman LBK 1988)
-
han aner uråd når jeg er i dette funderende hjørnet(Marianne Fastvold Feid og pyntet LBK 2003)
UTTRYKK
fundere på/over
grunne på
-
han funderte litt på dette
-
jeg funderte på hvordan jeg skulle gripe dette an(Bernt Rougthvedt Tårn LBK 2013)
-
fundere over barndommen din(Vigdis Hjorth Snakk til meg LBK 2010)
fundere ut
; grunne ut
-
han [liker] best å gå og fundere ut, hvordan tingene skal settes i gang