forordning
substantiv
BETYDNING OG BRUK
1
det å forordne
SITATER
-
gravens innhold var sannsynligvis blitt flyttet etter myndighetenes forordning(Knut Faldbakken Uår. Samlebind LBK)
-
[sykepleierne fortalte pasientene] hva de skulle ta av blodprøver i dag, etter legens forordning(Cathrine Knudsen Jeg kunne vært et menneske LBK 2011)
2
(lov)bestemmelse utferdiget av en myndighet
EKSEMPEL
-
utstede en forordning
SITATER
-
spotte kejserens vise forordninger
-
at en mann som ikke overholdt samfundsforordningene fikk en kule beviste at det var gode forordninger
-
Theodosius den stores forordninger om kristendommen som statsreligion
-
enhver forordning som skulle innføres av Quislings ministerium, måtte godkjennes av Terboven(Bernt Rougthvedt Med penn og pistol LBK 2010)
2.1
i unionstiden 1537–1814
(navn på) lovbud utferdiget av kongen og rettet til hele
folket
| jf. reskript
SITAT
-
forordningen om skolene på landet (1739) hadde bestemt at ingen under 22 år kunne bli lærer(Inge Eidsvåg Den gode lærer i liv og diktning LBK 2005)
3
jus, i EU-rett
rettsakt som (vedtatt av Unionsrådet eller Europakommisjonen
og godkjent av Europaparlamentet) får lovs kraft i enkeltlandene uten
å måtte vedtas der
EKSEMPEL
-
på grunn av EØS-avtalen er innholdet i en rekke forordninger blitt norsk rett