fele
substantiv
ETYMOLOGI
av norrønt fiðla 'strykeinstrument med flat bunn og rett sarg', muligens fra middelalderlatin *vitula 'jubel (over seier)'; jf. fiolin
BETYDNING OG BRUK
1
musikk
fiolin brukt i (norsk)
folkemusikk
| jf. flatfele, hardingfele
SITATER
-
uagtet jeg en tid gned paa fælen, saa drev jeg det jo ikke videre end til den overbevisning, at jeg skulde lægge den væk(Halfdan Kjerulf Av hans efterladte papirer 1847–1868 70)
-
hejsan, hvor hallingen går over tråkken! Ja, han Guttorm med felen er glup! Det låter og sprætter, som fos i et stup
-
de hørte feler og musik og latter og støi
-
fossegrimen har lært spillmennene å låte på fele
-
spillemennene måtte stemme fela flere ganger
-
den ene spiller torader, den andre fele, og de spiller så lystig og godt av folk blir trøstet av tonene(Britt Karin Larsen Før snøen kommer LBK 2012)
UTTRYKK
___ som ei fele
muntlig, forsterkende
-
sinna som ei fele ble Suzy. Hun sa både «jævla møkkafarmer» og «forpulte gårdsgutt» til Thygesen
-
slapp av, du er frisk som ei fele(Anne B. Ragde Dr. Zellwegers gave LBK 2002)
-
glad som ei fele(Torgrim Eggen Jern LBK 2010)
-
skipperen er gæren som ei fele og nekter plent å gi Stokkan avmønstring(Jon Michelet Skogsmatrosen 358 2012)
fotsid fele
muntlig, spøkefullt
| se fotsid
fy fela
(eufemistisk omdannelse av fy faen)
muntlig, især med positiv valør
du verden
-
fy fela for et fyrverkeri!(laagendalsposten.no 10.07.2000)
2
muntlig
fiolin i sin alminnelighet
SITATER
-
[jeg] skal spille på en herlig Guarnerius. Min fele var ikke stor nok til orkester(Dagbladet 1931/29/10/5)
-
han har fele som hovedinstrument
3
overført, muntlig, spøkefullt
(strenge)instrument, f.eks. gitar
EKSEMPEL
-
ta med deg fela og kom!| f.eks. på jam