BETYDNING OG BRUK
1
som er alene (uten følge av andre av samme slag)
SITATER
-
[jeg] gaar mig en enslig tur i naturen
-
en enslig maase slog et slag ut i fjorden
-
ett og annet enslig lite tre sto og ga skygge(Toril Brekke Gullrush LBK 2008)
-
det satt en enslig bibliotekar i resepsjonen(Christopher Friis-Baastad Grøndahl og Arne Svingen Lenket LBK 2010)
-
en enslig syklist kom kjørende nedover på den smale biten av veien mellom trikkeskinnen og fortauskanten(Ole Robert Sunde Langsom marmor 128 2022)
1.1
om person, med tanke på sivilstand
som lever alene eller sammen med sitt, sine barn
EKSEMPEL
-
enslige mødre
SITATER
-
styre huset for en enslig mandsperson| ugift
-
hun er enslig og forladt
-
annethvert barn vokser opp med enslig mor
1.2
i substantivisk bruk
EKSEMPEL
-
Ensliges Landsforbund
SITAT
-
noen enslige og noen ektepar med barn
2
avsidesliggende
; øde
EKSEMPEL
-
en enslig gård
SITATER
-
jeg saa paa hvert et træ ved min enslige vei
-
der er ensligt mellem gård og gård