brunst
substantiv
BETYDNING OG BRUK
biologi
dyrs paringsdrift
; tid eller tilstand med slik drift
; geilhet
| jf. brynde
SITATER
-
overført[politikken] skulde brøle af sund brunst som en stud
-
hed og hidsig hujede den utæmmede brunst gjennem den slørede sommernat(Aftenposten 08.09.1922/4)
-
en tispe var hun, en liten tispe i dryppende brunst
-
denne gudinne av brunst og kjønnssevje
-
maskulin attrå og brunst
-
hvalflokkene i New Foundland som synger av brunst og skrekk og livsglede under isen(Øystein Wingaard Wolf Det portugisiske krigsskip 90 1991)
-
når jeg ligger våken om natten, kan jeg høre [oksen] brøle høyt av brunst
-
enkelte grisebønder holdt seg med selskapsgris, en råne, så purkene kom i brunst. Selv brukte han rånespray, mye enklere(Anne B. Ragde Berlinerpoplene LBK 2004)
-
simlene er … ikke særlig interessert i bukkene før de selv kommer i brunst(forskning.no 25.10.2014)
-
elgen … vandrer mye … når den er i brunst(Akershus Amtstidende 03.11.2015/4–5)
-
brunsten utløses av årstiden, altså av endringene i lyset og været(Andreas Tjernshaugen Reven 84 2021)
-
en hunn som ammer, vil som oftest ikke komme i brunst igjen(Anna Blix 40 uker 148 2023)