bespottelig
adjektiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
som spotter, forhåner (noe opphøyd, hellig)
EKSEMPEL
-
føre bespottelig tale
SITATER
-
vi har hørt [Stefanus] tale bespottelige ord mot Moses og Gud(Apg 6,11; 2011: si spottende ord)
-
hans bespottelige tegn og gerninger
-
bespottelige mand! De ægger uvejret op!
-
«Bespottelige ord taler du,» raabte Olaf harmfuldt
-
hun var med paa en slik bespottelig lek
-
det kunne lyde bespottelig, men så sant som at horoskopet var stillet av ham selv; like sant var det at der fantes noe i menneskene som kunne trosse stjernene
-
[de] utvekslet bespottelige ord
-
han [kunne] være from blant de fromme, bespottelig blant de bespottelige
-
hun fortalte Oline om engelen og fikk høre at det var bespottelig
2
sjelden
vederstyggelig
; avskyelig
SITATER
-
det er bespottelig at høre paa
-
det vilde være bespottelig at si, at han likte sig(Johan Bojer Samlede verker IV 200)| det ville være løgn å si