tonika
substantiv
ETYMOLOGI
fra italiensk tonica, fra gresk tonikos, til teinein 'spenne (en streng)'
BETYDNING OG BRUK
1
musikk
| til forskjell fra subdominant, dominant
1.2
akkorden, treklangen på
skalaens grunntone
EKSEMPEL
-
i tonearten C-dur er C-durakkorden tonika og G-durakkorden dominant