tatovere
verb
ETYMOLOGI
til polynesisk, grunnbetydning 'tegn, maling'; jf. tysk tätowieren, fransk tatouer; engelsk tattoo; se også tatovering
BETYDNING OG BRUK
1
merke, pryde (noens hud) med varige figurer, mønstre eller
tegn ved hjelp av fargestoff som prikkes inn i huden med spisst redskap
SITATER
-
den høie, blonde hyperboræ med tattoveret hud| jf. hyperboré
-
[han skulle] tattovere styrmand Lind paa brystet
-
Karl XIV Johan [lot seg som ung] tatovere. Han valgte mottoet «Død over tyrannene!», som ble risset inn på hans høire arm(A-magasinet 29.07.1933/17)
-
Ragnar Travås hadde tatovert nærmest hele overkroppen
-
han måtte være kul. Han vurderte å tatovere seg(Kjetil Stensvik Østli Politi og røver LBK 2009)
1.1
prikke, risse inn (figur, mønster, tegn) (i noens hud)
med fargestoff og spisst redskap
SITATER
-
store, sjøhovne never, som de fleste har tatovert et anker på
-
underarmene struttet av muskler og tatoverte damer
2
poetisk
merke, prege (dypt og varig)
SITAT
-
ligesom menneskeheden, gjennemlever mennesket en vildhed, som lidenskaberne tatuere