splitt
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
klippet, skåret eller sydd spalte, innsnitt eller åpning
(især i tøystykke eller klesplagg)
EKSEMPLER
-
kjole med splitt i siden
-
trangt skjørt med splitt
SITATER
-
en konge og en sværmer splitt og tunge skar i flaget
-
[lærhoser] med en split over vristen og snøring over
-
jeg knappet opp splitten på ham
-
blyantsmalt skjørt som … trass i lang splitt gjorde det nesten umulig å gå
-
statsflagget skiller seg fra nasjonalflagget ved at det har splitt og tunge(Erik Lundesgaard Skikk og bruk LBK 2005)
1.1
splittet metallspiss på tuppen av penneskaftet som overfører
blekket til papiret
SITAT
-
en [fylle]penn jeg kunne ha solgt for mange penger, sa han; se på splitten, ekte gull(Jan Kjærstad Jeg er brødrene Walker LBK 2008)
1.2
stift, liten nagle eller kile (av metall), kløvd i to
fliker i enden (til å stikke gjennom papir, inn i hull på bolt e.l.
og deretter bøye flikene fra hverandre for å holde taket)
| jf. splint, splittbinders
2
overført
deling
; splittelse
SITATER
-
Telenor-Telia fusjonen skulle være en 60-40 splitt i svenskenes favør(Aftenposten 06.12.2006/del3/2)
-
Kohut beskrev det han kalte selvets vertikale splitt. Samme person kan samtidig være høy og lav på seg selv(Aftenposten 25.04.2014/del2/12 Finn Skårderud)