skvaldre
verb
ETYMOLOGI
av norrønt skvaldra, avledet av skvala 'tale høyt'
BETYDNING OG BRUK
1
snakke høyt og vidløftig om unyttige eller likegyldige
ting
; skravle
SITATER
-
red faen ham, siden han skvaldret sånn til en fremmed dame
-
hun hører ikke etter, hun skvaldrer i vei(Susanne Agerholm Liv laga LBK 2004)
2
mest muntlig
2.2
om fugl
skvatre
SITATER
-
stendulpen skvalret
-
småfuglene skvaldret energisk
3
mest muntlig
3.1
intransitivt, om vann
skvale
; skvalpe
SITATER
-
bølgen skvaldret mot skiber og mot berg(Johan Bojer Samlede verker IV 162)
-
bækkene skvaldret og sullet