skavl
substantiv
ETYMOLOGI
av norrønt skafl 'snødrive; brottsjø'
BETYDNING OG BRUK
1
snødrive, snøfonn med
skarp kant
SITATER
-
sol [skinner] på skavlen
-
frosne skavler, der hang faretruende udover tagrenden
-
andre steder havde [snøen] lagt skavl
-
overførtposeaktige pelshatter hvor sneen ble liggende i skavler
-
snøen hadde falt i høye skavler(Markus Midré Lungene LBK 2002)
-
[jeg gikk] gjennom sneen, over skavler, mot vinden(Lars Saabye Christensen Bernhard Hvals forsnakkelser LBK 2010)
-
hist og her stikker en bar lyngrabb opp av skavlene(Ingeborg Arvola Kniven i ilden 162 2022)
1.1
brøytekant
SITATER
-
det var tissespor i skavlen ved siden av de parkerte bilene
-
snøen måtte være fast og fin og samtidig brøytet opp i en skavl(Tove Nilsen Kreta-døgn LBK 2003)
2
SITATER
-
et forskrækkeligt hav med svære bølger og hvide, mægtigt væltende skavler
-
[nordvesten] rører fjorden op i fraadende skavler(Johan Bojer Samlede verker III 3)
-
skavlen brøt båten ned med en gang(Aftenposten 1938/113/3/1–2)
-
ubåtjageren hufset i vei over bølgeberg med veltende og glinsende skavler(Arnfinn Haga Nødlanding LBK 2010)