sentralisme
substantiv
BETYDNING OG BRUK
måte å styre (organisasjon) på kjennetegnet av sterk sentralisering
av makt
SITAT
-
Romerkirkens maktbegjær og sentralisme var for ham en fornærmelse av menneskets verdighet
UTTRYKK
demokratisk sentralisme
(etter russisk demokratitsjeskij
tsentralizm; først brukt av kommunistlederen Vladimir Lenin)
især om forhold i kommunistiske partier
politisk organisasjonsprinsipp som går ut på at høyere,
sentrale maktorganer har uinnskrenket myndighet over lavere, og at
medlemmene må bøye seg for vedtak fattet sentralt
-
Lenin regnes som den demokratiske sentralismens «far»(Glåmdalen 1969/17/8/7)
-
da Paulus innførte den demokratiske sentralisme i religionen, erklærte han samtidig doktrinen om den magiske elite
-
praktisere demokratisk sentralisme