sentens
substantiv
ETYMOLOGI
fra latin sententia, til sentire 'føle, mene'
BETYDNING OG BRUK
1
foreldet eller arkaiserende
setning
SITATER
-
erindrer du, hvor stolt hun fremsa de franske sentenser, da kongen siste gang besøkte staden
-
Arnvid moret sig med at prente efter de gamle fortegninger, bokstaverne og sentenserne
2
setning som konsist og poengtert uttrykker livsvisdom,
allmenngyldig erfaring e.l.
; visdomsord i form av en (fullstendig) setning
| jf. fyndord, tankespråk
SITATER
-
præsten Lassen syntes fuld av fyndsprog, av sentenser
-
fromme sentenser| bibelsteder eller sitater fra religiøse skrifter
-
Claes laget en sentens om det mens han drev på dekket: En venn av kongen skal først og fremst passe seg for kongen
-
[romanen] På Guds veje [slutter] med en oppsummerende sentens som absolutt uttrykker en klar moral(Erik Bjerck Hagen Livets overskudd 342 2013)