regenerasjon
substantiv
ETYMOLOGI
fra latin regeneratio (genitiv regenerationis), verbalsubstantiv
til regenerare; se regenerere; jf. fransk régénération
BETYDNING OG BRUK
1
biologi
det å regenerere(s)
; gjendannelse av tapt eller ødelagt organ ved vekst ut
fra gjenværende deler
2
litterært
det å regenerere(s)
; (åndelig, moralsk) fornyelse, gjenskapelse
SITAT
-
dramaene bygger på en forestilling om at degenerasjon avløses av regenerasjon(Helge Rønning Den umulige friheten 92 2006)