rasehat
substantiv
BETYDNING OG BRUK
hat mot mennesker av en bestemt etnisk opprinnelse
; rasisme
| jf. rase
SITATER
-
mot den stakkars Dreyfus stod rasehatet, antisemitismen
-
noen av ungene bærer på arven av gammelt rasehat
-
det var et viktig ledd i dumhetens opprør at rasehatet ble legalisert| fra artikkelen «Dumhetens opprør» (1943)
-
rasehatet var blusset mer og mer opp, ikke bare i Oslo, men også i de små byene der innvandrere hadde slått seg ned