rabulist
substantiv
ETYMOLOGI
via tysk Rabulist, til latin rabula 'dårlig sakfører; skrikhals, skravlebøtte, pratmaker'; jf. suffikset -ist
BETYDNING OG BRUK
2
(politisk) oppvigler
; (høyrøstet) person med kontroversielle ideer
| jf. agitator
SITATER
-
den gamle rabulist og aabenmund holdt paa at vaagne i mig
-
[en] doktrinær rabulist
-
«rabulister» [var] det mildeste af de udtryk, de gamle brugte om de unge [kunstnerne]
-
en rabulist, en rationalist, ja næsten en fritænker
-
en rabulist i mangel av opprør
-
den unge rabulisten av en journalist
-
[jeg fikk] et rykte som rabulist i visse bornerte kretser
-
rabulisten og kverulanten [var nå blitt] ufarlig … tidsforløpet hadde temmet ham(Aftenposten 28.04.2002/Kultur/11 Johan Borgen)| om Bjørnstjerne Bjørnson