puger substantiv BØYNINGen; pugeren, pugere genus maskulinum ubestemt artikkel en bestemt form entall pugeren ubestemt form flertall pugere UTTALE[pu:`gər] ETYMOLOGI avledet av puge med suffikset -er BETYDNING OG BRUK 1 person som skraper sammen penger og ikke gir slipp på dem ; gnier | jf. pengepuger 2 person som kjøper opp varer og holder dem tilbake for å skru prisen opp | jf. kornpuger