provosere
verb
ETYMOLOGI
fra tysk provozieren, jf. fransk provoquer, av latin provocare 'oppfordre,
tilskynde'
BETYDNING OG BRUK
2
; utfordre
; egge
; drive (til handling)
EKSEMPEL
-
et provoserende spørsmål
SITATER
-
jeg maatte finde mig provoceret til vredesudbrud(Henrik Wergeland Samlede Skrifter V,2 335)
-
de [unngår] bevisst det som kan virke kontroversielt og provoserende
-
klesmoter provoserer meg en smule
3
jus
tilskynde noen til lovstridige handlinger for så å kunne
gripe inn
| jf. provokatør
EKSEMPEL
-
et provosert lovbrudd