narr
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
især om eldre forhold
komisk utkledd person som skal more folk
| jf. hoffnarr
EKSEMPEL
-
kongens, hoffets narr
SITAT
-
nå vil han selv bli narr, ha narrens frisprog og narrens kappe
2
narraktig person
; person som man driver gjøn med
SITATER
-
jeg vil ikke leve i folkesnak som en nar
-
de presterne som dere ogsaa gjorde til narrer
-
han gjorde seg til narr for hele bygda
UTTRYKK
gjøre narr (av noen)
håne, spotte (noen)
-
han hadde ikke hug til andet end at gjøre nar af folk
-
du må ikke tænke at gjøre nar af mig
-
å, frøkenen skal ikke sidde og gøre nar
-
jeg har alltid sett på det som en velsignelse at ingen i familien irettesatte eller kjeftet på oss som stammet. Ingen gjorde narr eller lo(Lars Petter Sveen Kunsten å stamme – uten at noen merker det 110 2022)
holde (noen) for narr
1
drive gjøn med (noen)
; gjøre (noen) til latter
-
[han] var umaadelig dum, og blev af alle holdt for nar(Conrad N. Schwach Erindringer af mit Liv indtil Ankomsten til Throndhjem 332)
-
jf.Dovregubben: «Hoftrold, bind ham min søndagshale på.» Peer Gynt: «… Vil I gøre mig til nar»
2
narre, lure med tomme løfter eller forsikringer
-
vi er blitt holdt for narr
være/stå til narr
være latterlig
-
jeg vil ikke være til nar for frøkenen
-
saa slap han at staa til nar for Reiersen(Amalie Skram Samlede Værker II 340)
gå narr
være en narr etter (noe)
sjelden
være latterlig ivrig etter (noe uvesentlig, ubetydelig)
-
denne bymand er en nar efter slige historier
3
brikke eller kort i gnav