konsert
substantiv
ETYMOLOGI
jf. tysk Konzert, fransk concert, fra italiensk concerto 'samklang av stemmer og instrumenter', til latin concertare 'stride
sammen, kappes'
BETYDNING OG BRUK
1
foreldet, diplomatifag
overensstemmelse
; avtale
UTTRYKK
den europeiske konsert
om perioden fra 1815 og frem til 1. verdenskrig
; politikk
fellesopptreden av flere av Europas stater i politiske
og folkerettslige spørsmål
2
musikk
(offentlig) musikkfremførelse
EKSEMPEL
-
gi, holde en konsert
SITATER
-
i aften har vi koncert oppe på «Udsigten»
-
verket ble ikke fremført i en privat konsertsammenheng før i 1868, og først i 1871 på en offentlig konsert(Dag Østerberg Brahms LBK 2003)
-
bandene … spiller maks femten konserter i året(Jon Niklas Rønning Generasjon Facebook 131 2009)| etter engelsk play a concert
-
overførtda maae vel norske hjerter forene sig i sang til jublende concerter
3
musikk
komposisjon for ett eller flere soloinstrumenter med orkester
| jf. klaverkonsert
EKSEMPEL
-
Griegs konsert for klaver og orkester i a-moll
SITAT
-
Camilla Wicks [er] solist i to konserter for fiolin og orkester(Bergens Arbeiderblad 21.01.1955/3)