konkurs
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
rettslig fremgangsmåte hvor boet til person eller firma
som ikke kan betale sin gjeld, blir beslaglagt og fordelt mellom kreditorene
EKSEMPEL
-
være på konkursens rand
SITATER
-
vældige betalingsindstillinger, flygtede bankdirektører, konkurser og kaos
-
det [fant] sted noe sånt som et par dusin små og store konkurser i næringslivet daglig(Torgrim Eggen Jern LBK 2010)
-
neste morgen står kreditorene i kø, … konkursen kan være et faktum før kvelden kommer
-
det var ikke konkursen som førte til selvmordet(Lars Saabye Christensen Bernhard Hvals forsnakkelser LBK 2010)