klinge
verb
BETYDNING OG BRUK
1
gi, frembringe klang
; gi melodisk lyd
| jf. tone
1.1
om musikkinstrument eller annen musikalsk lydgiver
SITATER
-
pludselig lød der toner, saa sagte som alfesang; det klang gjennem skovens kroner, den deilige kilde klang
-
[lurslåtten] klang saa fuldt gjennem lundesalen
-
[musikken] klinger langt ud over engene
-
lad fedlen klinge
-
overført, poetiskbækken klang
-
en dæmpet hestebjælde klang fra gaten
-
lad pauker og klokker klinge!
-
bjella klang og bjellet
-
tonen han slo an, klang falskt, han hørte det selv(Karl Ove Knausgård En tid for alt LBK 2004)
UTTRYKK
med flyvende faner og klingende spill
se fane
1.1.1
musikk, med tanke på kvalitet
lyde slik det (klangmessig) skal lyde
; gi velklang
SITATER
-
[sangerinnens stemme] er ganske stærk men den klinger ikke
-
man hørte her kanske for første gang et orkester, som klang(Halfdan Kjerulf Av hans efterladte papirer 1847–1868 174)
-
jeg skriver tekstene på norsk. Melodiene kommer alltid først. Det er et puslespill å få det til å klinge(Varden 14.03.2017/36)
1.2
om glass, metall e.l.
EKSEMPEL
-
sølvstykkene klang mot bordplaten
SITATER
-
klang skjold mod skjold
-
klingende guld
-
vore viljer, det er det klingende sølv, som skal gælde mand og mand imellem| sølvmynt
-
[han] lot et av pengestykkerne klinge mot gulvet. Han saa paa præget. Det var ingen feil eller lyte ved det
UTTRYKK
klingende mynt
mynt (til forskjell fra sedler)
; (også:) kontanter
-
omsætte sin rørlige og urørlige eiendom i klingende mynt
-
utlendinger gir klingende mynt i statskassa
1.2.1
slå (mot noe som gir lyd)
SITAT
-
kveldens toastmaster reiser seg, løfter gaffelen og klinger på glasset(Linn Ullmann Før du sovner 69 1998)
2
om stemme, tale e.l.
lyde
; høres
SITATER
-
poetiskdyre stene ringe sig om det guldhorns hule skjød hvor sære runeord klinge
-
dit navn klinger foran dig, hvor du drager hen
-
fjernt jeg hørte slagsang klinge
-
der klang latter og glade røster
-
[han snakket] litt komisk dannet, men bygdedialekten klang under
-
litterært[Deres sorg] vil klinge igjen fra mig| gi gjenklang, lyde tilbake
2.1
i adjektivisk presens partisipp
klingende
som lyder med høy, sterk og klar klang
SITATER
-
skjalden [tar til orde] med klingende røst
-
en glad, klingende latter
UTTRYKK
klingende kadens
se kadens
2.1.2
om kaldt vær, frost
som (pga. tørr og sterk kulde) lar lyd og toner høres
høyt og skarpt
SITATER
-
natten var frostkald og klingende klar
-
klart, klingende frostveir
-
frosten saa klingende skarp
-
klingende føre
2.2
om navn, ord, uttrykk e.l.
lyde på en måte som vekker bestemte assosiasjoner, følelser
SITATER
-
Satow? Det klinger som russisk
-
Monsen & Bratsberg, – det vilde klinge smukt!
-
dette klinger højst gådefuldt
-
ordene klang uhyggelig, som et ekko fra et mislykket samliv
-
det klinger mye finere når man sier at soldatene har en humanitær, stabiliserende oppgave, enn å måtte si at de skal i krig(Christian Borch Sannhetens kår LBK 2009)
2.3
om ord, uttrykk, tale; mest i adjektivisk presens
partisipp
lyde iørefallende, slående, imponerende
EKSEMPEL
-
et navn som klinger
SITATER
-
holde klingende taler
-
klingende tirader