kildre
verb
BETYDNING OG BRUK
1
sjelden
SITAT
-
katteskinn og ull kildrer og klør mot halsgropa(Kim Småge Dobbeltmann LBK 2004)
2
litterært
fremkalle behag, lystfølelse (hos)
SITATER
-
sligt kildrer naturligvis forfængeligheden
-
Cæsar kildrer sin tjeners øre
-
han [tok] sin forlovedes [hånd] saa forsigtigt, og det kildrede ham at kjende, hvor blød og fin den var
-
[jeg] blev i høi grad kildret af duften fra buffeten
-
det kildrer at se ned i al denne rigdom
-
en fuktig tungespiss, som fikk det til å kildre i ham
2.1
i adjektivisk presens partisipp
kildrende
som fremkaller en behagelig følelse, lystfølelse
SITATER
-
flammerne slikket opover tyrikubberne, og den sprakende lyd fyldte hende med en kildrende fryd
-
med en kildrende lystfølelse undersøker hun de små utgravningsobjektene sine
-
den kildrende tanken om evig liv, som man til da har slått fra seg, kan bli noe mer enn kildrende(Jon Michelet Brev fra de troende LBK 2008)
-
[jeg kjente] gresset mykt og kildrende mot de nakne føttene(Karl Ove Knausgård Om våren 117 2016)