inventar
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
2
(fellesbetegnelse for) løse gjenstander (møbler, maskiner,
apparater e.l.) som hører til en bygning hvor det drives en viss virksomhet
(f.eks. hotell, fabrikk), et forsamlingslokale, et skip e.l.
SITATER
-
løst inventar(Tidens Tegn 1922/78/12/1)
-
inventar fra nedlagte kinarestauranter(Thure Erik Lund Uranophilia LBK 2005)
-
[jeg] forsonet meg omsider med det faktum at [flatskjermen] ganske enkelt hørte til det faste inventaret(Karin Fossum Jeg kan se i mørket LBK 2011)
UTTRYKK
fast inventar
1
inventar som er festet
| jf. møbel (etymologien)
-
fredningen [av Klungsetbua] omfatter byggverkets eksteriør og interiør, inkludert fast inventar(Avisa Nordland 23.12.2011/7)
2
overført
person som alltid er til stede
-
den aldrende dirigenten … inngikk som fast inventar på kafeer og konserter(Dag Østerberg Brahms LBK 2003)
-
Mercedes Hoover … var fast inventar på disse festene(Thomas Lundbo Synkere og svevere 245 2010)
et gammelt inventar
2.1
møbler
SITAT
-
Jude kjøpte leiligheten med inventar(Hilde Hagerup Lysthuset LBK 2005)