hingst
substantiv
ETYMOLOGI
BETYDNING OG BRUK
1
ukastrert hanndyr av hesteslekten, særlig den tamme hesten
| jf. eselhingst
SITATER
-
fnysende sorte hingste
-
han vilde køre til kirke med fire sorte hingste for vognen(Knut Hamsun Samlede romaner og fortællinger II 65)
-
ponnyen … gjorde et lynsnart, knusende bitt, så hingsten aldri mer blev hingst
-
jf.hingst! Håkon knegget og sparket med den ene foten
-
det gikk syv brunblanke dyr og gresset i en innhegning: En hingst, og to hopper med hvert sitt føll og dessuten to ettåringer(Toril Brekke Gullrush LBK 2008)
2
muntlig, overført
mann med sterk kjønnsdrift
SITAT
-
din kåte hingst!(Jo Nesbø Flaggermusmannen LBK 1997)